(Ne)Izgubljene Duše
![](http://img35.imageshack.us/img35/46/337867061029f2d13f22.jpg)
Autor slike: meni nepoznat
Kamo putuju sve one duše
Koje u zemaljskom životu činile su zlo,
Odlučivši namjerom da tuđe svjetlo guše
Stvarajući sjeme za neplodno tlo.
Nestaju li negdje u svemirskom beskraju
Iako je znano da stvoreno nestati ne može
Rađaju li se iznova u zemaljskome kraju
Ili u galaksiji gdje postavke su znatnije strože.
Ili negdje skutreni, eonima zaostaju,
Lebdeći na granici gdje život se pretače
Zaplaču li, kada duše od tijela im se rastaju,
Ili nesmetano iz života u život, bit im se rastače.
Biraju li mračno doba
Jer u Svjetlosti se ne snalaze
Da li vjekovima tuđa duša za njih je kao roba
Možda povremeno i trag ljubavi opaze.
I ne sluteć' kako zapis
Odavno postoji u energetskom omotaču
Kako njihova je duša sastavljala taj spis
Pri spoznaji ovoj, da li iskreno zaplaču?
Suza, kao uteg od milijun tona,
Liječi pukotine gdje ušla je tama
Vladavina mraka ruši se sa trona
I duša je odjednom obasjana, i sama.
U Tišini
U Milini
Gdje samotnost ne poznaje samoću
Jer zagrljena blista u nježnoj blizini
I svjesno okreće sad životnu ploču.
Sve iznova, ispočetka
Sve nastavak je nastavka koji kraj ne poznaje
Priča bez ikada ispričanog završetka
Tek djelić jedne svjetlosne spoznaje.
|